Hynsolge
Re: Hynsolge
Wow, är Helvetesfortet fortfarande kanon? Men utbyte av timmer mot dvärghantverk kan definitivt ha förekommit.
Jo, citroner nämns nog i både EAÄ och EASL. Exporteras de som de är?
En annan sak kopplat till timret är att Feliciensidan nämner att man importerar tjära från Hynsolge. Efter en snabbtitt på wiki verkar det som att tallar (rödtallar?) är bra att utvinna trätjära ur, och att det utvinnandet är ett ganska skitigt och jobbigt arbete som är perfekt att sätta tvångsarbetande bönder att sköta.
Jo, citroner nämns nog i både EAÄ och EASL. Exporteras de som de är?
En annan sak kopplat till timret är att Feliciensidan nämner att man importerar tjära från Hynsolge. Efter en snabbtitt på wiki verkar det som att tallar (rödtallar?) är bra att utvinna trätjära ur, och att det utvinnandet är ett ganska skitigt och jobbigt arbete som är perfekt att sätta tvångsarbetande bönder att sköta.
-
- Admin
- Inlägg: 9059
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
-
- Admin
- Inlägg: 9059
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
Re: Hynsolge
Bra inflätning av omkringliggende makter. Gillar särskillt det om handlarna i Lindaros.
Angående vad som står i Helvetesfortet så försöker vi få med alla detaljer men som med hela Nidländska Reningen behövs en hel del detaljer modifieras. Dvärgriket Imith-da-Kohn är en forumskapelse som lagts till för att få fler dvärgriken i Grynnerbergen så att det som står i Nidlandmaterialet om Tarath-Kohn inte behöver gälla alla grynnerdvärgar. Dvärgrikena behöver alltså inte ha en gemensam politik gentemot omvärlden (även om de i vissa frågor också kan stå samlade). Kanske är det imithdvärgarna som köper timmer och tjära från bovarena men inte taratdvärgarna some avbrutit all kontakt med ovanjorden?
Angående vad som står i Helvetesfortet så försöker vi få med alla detaljer men som med hela Nidländska Reningen behövs en hel del detaljer modifieras. Dvärgriket Imith-da-Kohn är en forumskapelse som lagts till för att få fler dvärgriken i Grynnerbergen så att det som står i Nidlandmaterialet om Tarath-Kohn inte behöver gälla alla grynnerdvärgar. Dvärgrikena behöver alltså inte ha en gemensam politik gentemot omvärlden (även om de i vissa frågor också kan stå samlade). Kanske är det imithdvärgarna som köper timmer och tjära från bovarena men inte taratdvärgarna some avbrutit all kontakt med ovanjorden?
Re: Hynsolge
Det är definitivt en bra lösning. Jag modifierar texten så att dvärgrikena skiljer sig åt. Härnäst blir det antingen en stämningstext eller en artikel om handel i Hynsolge.
Vad tycker vi, har citronlikör historiskt sett varit en av Hynsolges stora exportprodukter?
Edit: Har lagt till lite blåmarkerad text om vad du skrev, birkebeineren.
Vad tycker vi, har citronlikör historiskt sett varit en av Hynsolges stora exportprodukter?
Edit: Har lagt till lite blåmarkerad text om vad du skrev, birkebeineren.
-
- Admin
- Inlägg: 9059
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
Re: Hynsolge
Tycker absolut citroner och citronodlingar skall vara kännetecknande för Hynsolge. Likören är självklart främst för adel och export men folket dricker gärna och mycket lemonad.
Det står om Hynsolges citronodlingar i EASL s.41 och om bovaren av Brangorias citroner i EAÄ s. 2 och 12
Det står om Hynsolges citronodlingar i EASL s.41 och om bovaren av Brangorias citroner i EAÄ s. 2 och 12
Re: Hynsolge
Okej, så här ser min beskrivning av handeln ut just nu:
En redogörelse av handel i Hynsolge bör inledas med en historisk överblick. I ljuset av att Hynsolge historiskt sett har varit ett mycket utpräglat feodalt samhälle är det inte alltför förvånande att man inte utmärkt sig som någon stor handelsnation. Det finns en liten borgarklass, nästan uteslutande lokaliserad i Hamellien och den fria staden Gråborg. I Gråborg produceras en ganska rejäl mängd silversmide, för vilket staden har rönt en viss berömmelse både i Hynsolge, men även i Krun, Felicien och Berendien.
Orkovia utmärker sig istället genom sin produktion av läderarbeten, främst välgjorda och lätta sandaler. Även annat tillverkas, på senare tid har produktionen förståeligt nog inriktat sig mer mot läderrustningar, men det är än så länge enbart sandalerna som köpmän utomlands kunnat sälja enklare och till ett något högre pris genom att nämna att de är från Hynsolge.
Även bovarerna exporterar en del varor. Då handlar det om sådant som enkelt kan produceras genom att hänsynslöst utnyttja böndernas arbetskraft: spannmål, timmer, tjära och citroner. Alla dessa varor exporteras nästan uteslutande sjövägen, och eftersom Hynsolges enda verkliga hamnstad är Fervidun i bovariet Sirigon, är det ätten Mauroc som via tullar och andra avgifter tjänar allra mest på exporten av dessa varor.
Historiskt har timmer, särskilt de tre trädslagen ek, hynsolgisk gran och rödtall producerats främst i bovarierna med både större skogar och floder att förflytta virket via: Brangoria, Sirigon, Mergilia och Baldor. Särskilt stor har produktionen varit i Brangoria, där virket har avverkats i Hyllmarskogen och sedan skeppats ner till Fervidun. Detta har bidragit till ätten Maurocs rikedom, då man förutom att tjäna på bovariets egna timmerproduktion också kunnat avkräva tull på virket från Brangoria. För Mergilia och Baldor har istället frånvaron av en verklig hamn starkt begränsat transportmöjligheterna, och det främst varit mindre, fristående köpmän som man kunnat handla med istället för de stora handelshusen. Det ska dock tilläggas att Mergilia har kunnat sälja timmer till dvärgakungadömena Imiht-da-Khôn och Tarat-Khôn, en relativt lönsam handel som dock skadades först av upproret, sedan av att det mer närbelägna Tarat-Khôn 607 eO skar av sig helt från omvärlden.
I de bovarier där timmer avverkas, produceras även tjära, en smutsig och påfrestande verksamhet som de tvångsvärvade bönderna avskyr. Tjära tillverkas även i de bovarier där man inte kan dra nytta av floderna för att transportera timmer, och transporteras istället landvägen, antingen till Berendien eller Krun, eller till Fervidun. För bovarerna i norr och syd har det förra alternativet ofta varit lockande, då vinsten blir större tack när Mauroc inte blandas in i affärerna. Produktionen är dock inte lika stor som i Brangoria eller Sirigon. Det är främst tjärved och törved från den kådrika rödtallen som används i tjärmilorna.
När det gäller spannmål, inklusive majs, har Felicien stått som enskilt största kund, och de stora exportproducenterna har varit Sirigon, Brangoria, Hamellien samt Varpodia. I samma områden odlas även hampa, lin och sockerbetor, och de små mängder utav dessa som produceras exporteras nästan uteslutande till Felicien. Hampan används även i bryggningen av det lokala ölet drömbir, en underlig dryck som förblivit en lokal specialitet.
Citroner är likt tjäran en av de varor bovarerna kontrollerar där förädling faktiskt sker i någon som helst utsträckning, då en andel av de citroner som odlas inte exporteras som de är, utan istället används till att skapa den citronlikör som Hynsolge är berömt för. Även här är det bönder som, utan någon ersättning att tala om, tvingas göra allt det tunga arbetet. Citronlikören har blivit populär i utlandet, i synnerhet i Berendien och, på senare år, i Zorakin och Kardien. I de senare fallen beror det troligen på att konsumenterna fått upp ögonen för de många olika utmärkta ”hynsolgiska” viner som finns.
I Jamarund och Kunhaga dominerar förutom spannmål boskapsuppfödning, i Kunhaga utav nötboskap, medan hästuppfödning är Jamarunds viktigaste näringsverksamhet. Det faktum att dessa verksamheter kräver en något mer kompetent arbetsstyrka än vad som är fallet med jordbruk, har inneburit att de bönder som fått hjälpa till med dem också har haft det relativt bra, med aningen lägre skattebördor och mindre påtagligt förtryck. Denna relativa frihet, tillsammans med att den kuperade terrängen gjort det svårt att övervaka dem, har lett till att jamarundiska bönder vågat sig på att avla hästar på egen hand, och dessa har sedan av mer skrupelfria köpmän sålts vidare till kunder i Berendien och Cereval. Detta har också gynnat Baldor, ett bovari som inte alls på samma sätt har utmärkt sig i vad man producerar, men där bovaren istället kunna kräva tull på de varor som passerar gränsen mot Berendien, varor som inkluderar dvärghantverk från Imiht-da-Khôn och Tarat-Khôn.
Att Hynsolge är ett samhälle med enorma klyftor mellan adel och bönder, och knappt nåt däremellan, märks på att det är bulkvaror som exporteras och lyxartiklar som importeras. Till exempel exporteras till Felicien (den viktigaste handelspartnern) spannmål, socker, hästar, boskap, lin, hampa och tjära, och åt i andra riktningen importeras vin, hantverk, tyger, olivolja, fisk, marmor, kryddor och skepp.
Detta är den historiska bilden, på grund av upproret har mycket förändrats. Viktigast har varit att Fervidun inte längre är tillgänglig som hamn för merparten av jordbruksprodukterna. Timmer och tjära exporteras fortfarande, men inte alls i samma utsträckning, då bovarernas kontroll över landsbygden är mycket svagare. Bristen på soldater innebär att man inte har manskap att avvara för att kontrollera de bönder som sätts att fälla timret eller mila tjäran, och det inträffar allt oftare att transporterna längsmed Sirifloden överfalls av partisaner.
I norr har majoriteten av det boskap som inte redan slaktats för mat stulits av desperata bönder eller giriga stråtrövare, medan hästaveln övertagits nästan helt av bönderna, som dock fått finna sig i att allt färre handelsmän vågar sig på resan från Berendien mot Grynnerpasset. I Jamarund är därför hästkött ett allt vanligare inslag i kosten.
En redogörelse av handel i Hynsolge bör inledas med en historisk överblick. I ljuset av att Hynsolge historiskt sett har varit ett mycket utpräglat feodalt samhälle är det inte alltför förvånande att man inte utmärkt sig som någon stor handelsnation. Det finns en liten borgarklass, nästan uteslutande lokaliserad i Hamellien och den fria staden Gråborg. I Gråborg produceras en ganska rejäl mängd silversmide, för vilket staden har rönt en viss berömmelse både i Hynsolge, men även i Krun, Felicien och Berendien.
Orkovia utmärker sig istället genom sin produktion av läderarbeten, främst välgjorda och lätta sandaler. Även annat tillverkas, på senare tid har produktionen förståeligt nog inriktat sig mer mot läderrustningar, men det är än så länge enbart sandalerna som köpmän utomlands kunnat sälja enklare och till ett något högre pris genom att nämna att de är från Hynsolge.
Även bovarerna exporterar en del varor. Då handlar det om sådant som enkelt kan produceras genom att hänsynslöst utnyttja böndernas arbetskraft: spannmål, timmer, tjära och citroner. Alla dessa varor exporteras nästan uteslutande sjövägen, och eftersom Hynsolges enda verkliga hamnstad är Fervidun i bovariet Sirigon, är det ätten Mauroc som via tullar och andra avgifter tjänar allra mest på exporten av dessa varor.
Historiskt har timmer, särskilt de tre trädslagen ek, hynsolgisk gran och rödtall producerats främst i bovarierna med både större skogar och floder att förflytta virket via: Brangoria, Sirigon, Mergilia och Baldor. Särskilt stor har produktionen varit i Brangoria, där virket har avverkats i Hyllmarskogen och sedan skeppats ner till Fervidun. Detta har bidragit till ätten Maurocs rikedom, då man förutom att tjäna på bovariets egna timmerproduktion också kunnat avkräva tull på virket från Brangoria. För Mergilia och Baldor har istället frånvaron av en verklig hamn starkt begränsat transportmöjligheterna, och det främst varit mindre, fristående köpmän som man kunnat handla med istället för de stora handelshusen. Det ska dock tilläggas att Mergilia har kunnat sälja timmer till dvärgakungadömena Imiht-da-Khôn och Tarat-Khôn, en relativt lönsam handel som dock skadades först av upproret, sedan av att det mer närbelägna Tarat-Khôn 607 eO skar av sig helt från omvärlden.
I de bovarier där timmer avverkas, produceras även tjära, en smutsig och påfrestande verksamhet som de tvångsvärvade bönderna avskyr. Tjära tillverkas även i de bovarier där man inte kan dra nytta av floderna för att transportera timmer, och transporteras istället landvägen, antingen till Berendien eller Krun, eller till Fervidun. För bovarerna i norr och syd har det förra alternativet ofta varit lockande, då vinsten blir större tack när Mauroc inte blandas in i affärerna. Produktionen är dock inte lika stor som i Brangoria eller Sirigon. Det är främst tjärved och törved från den kådrika rödtallen som används i tjärmilorna.
När det gäller spannmål, inklusive majs, har Felicien stått som enskilt största kund, och de stora exportproducenterna har varit Sirigon, Brangoria, Hamellien samt Varpodia. I samma områden odlas även hampa, lin och sockerbetor, och de små mängder utav dessa som produceras exporteras nästan uteslutande till Felicien. Hampan används även i bryggningen av det lokala ölet drömbir, en underlig dryck som förblivit en lokal specialitet.
Citroner är likt tjäran en av de varor bovarerna kontrollerar där förädling faktiskt sker i någon som helst utsträckning, då en andel av de citroner som odlas inte exporteras som de är, utan istället används till att skapa den citronlikör som Hynsolge är berömt för. Även här är det bönder som, utan någon ersättning att tala om, tvingas göra allt det tunga arbetet. Citronlikören har blivit populär i utlandet, i synnerhet i Berendien och, på senare år, i Zorakin och Kardien. I de senare fallen beror det troligen på att konsumenterna fått upp ögonen för de många olika utmärkta ”hynsolgiska” viner som finns.
I Jamarund och Kunhaga dominerar förutom spannmål boskapsuppfödning, i Kunhaga utav nötboskap, medan hästuppfödning är Jamarunds viktigaste näringsverksamhet. Det faktum att dessa verksamheter kräver en något mer kompetent arbetsstyrka än vad som är fallet med jordbruk, har inneburit att de bönder som fått hjälpa till med dem också har haft det relativt bra, med aningen lägre skattebördor och mindre påtagligt förtryck. Denna relativa frihet, tillsammans med att den kuperade terrängen gjort det svårt att övervaka dem, har lett till att jamarundiska bönder vågat sig på att avla hästar på egen hand, och dessa har sedan av mer skrupelfria köpmän sålts vidare till kunder i Berendien och Cereval. Detta har också gynnat Baldor, ett bovari som inte alls på samma sätt har utmärkt sig i vad man producerar, men där bovaren istället kunna kräva tull på de varor som passerar gränsen mot Berendien, varor som inkluderar dvärghantverk från Imiht-da-Khôn och Tarat-Khôn.
Att Hynsolge är ett samhälle med enorma klyftor mellan adel och bönder, och knappt nåt däremellan, märks på att det är bulkvaror som exporteras och lyxartiklar som importeras. Till exempel exporteras till Felicien (den viktigaste handelspartnern) spannmål, socker, hästar, boskap, lin, hampa och tjära, och åt i andra riktningen importeras vin, hantverk, tyger, olivolja, fisk, marmor, kryddor och skepp.
Detta är den historiska bilden, på grund av upproret har mycket förändrats. Viktigast har varit att Fervidun inte längre är tillgänglig som hamn för merparten av jordbruksprodukterna. Timmer och tjära exporteras fortfarande, men inte alls i samma utsträckning, då bovarernas kontroll över landsbygden är mycket svagare. Bristen på soldater innebär att man inte har manskap att avvara för att kontrollera de bönder som sätts att fälla timret eller mila tjäran, och det inträffar allt oftare att transporterna längsmed Sirifloden överfalls av partisaner.
I norr har majoriteten av det boskap som inte redan slaktats för mat stulits av desperata bönder eller giriga stråtrövare, medan hästaveln övertagits nästan helt av bönderna, som dock fått finna sig i att allt färre handelsmän vågar sig på resan från Berendien mot Grynnerpasset. I Jamarund är därför hästkött ett allt vanligare inslag i kosten.
Re: Hynsolge
Jag har uppfattat det som att Hynsolges export (och även import) alltid varit ytterst begränsad. Landets makthavare har varit introverta och inte kömän eller borgare. Landet var redan innan kriget relativt fattigt och handeln skedde framförallt inom landet, och i viss mån med grannländerna. Detta tror jag är anledningen att länder längre bort inte har någon större relation till Hynsolge.
Re: Hynsolge
Definitivt. Jag får förtydliga hur begränsad handeln alltid har varit. Å andra sidan så är Sirigon Hynsolges mäktigaste län, och det får antas bero på handeln med utlandet, så viss sådan har förekommit. Och på samma gång så finns det knappt någon borgarklass heller, eftersom möjligheterna att klättra socialt är så oerhört begränsade. Att låta bovarerna i stor utsträckning kontrollera handeln är det enklaste sättet att få allt som skrivits hittills att hålla ihop någotsånär.
-
- Admin
- Inlägg: 9059
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
Re: Hynsolge
Bra beskrivning SrednaS. Gillar hur olika delar av landet får ett visst särprägel samtidigt som hur de hänger samman framgår. Fervidun och Sirigons bovar framstår som mycket centrala.
Angående omfattningen av handel med omvärlden så känns det som rätt förklaring att det är bovarena som sitter med makten. Orkovia som kunglig stad och Gråborg som fristad är undantag men den förra begränsas av en dårlig hamn (och förslagsvis ett ganska inflytelserikt Fingalprästerskap som inte är särskillt intresserad av handel) och den senare av sitt läge inne i Brangoria med bovarens tullar omkring sig.
Angående omfattningen av handel med omvärlden så känns det som rätt förklaring att det är bovarena som sitter med makten. Orkovia som kunglig stad och Gråborg som fristad är undantag men den förra begränsas av en dårlig hamn (och förslagsvis ett ganska inflytelserikt Fingalprästerskap som inte är särskillt intresserad av handel) och den senare av sitt läge inne i Brangoria med bovarens tullar omkring sig.
Re: Hynsolge
Kul att du gillar vad jag skrevbirkebeineren skrev:(och förslagsvis ett ganska inflytelserikt Fingalprästerskap som inte är särskillt intresserad av handel)
![Very Happy :D](./images/smilies/icon_biggrin.gif)
Och den citerade biten låter väldigt spännande. Kan du expandera den, eller länka till en eventuell tidigare diskussion om det?
-
- Admin
- Inlägg: 9059
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
Re: Hynsolge
Det om Fingalprästerna har nog inte diskuterats tidigare utan dök upp i huvudet när jag skrev.
Tänkte att detta utöver att ge en extra förklaring till Orkovias begränsade handel även kunde ge lite mer kött på benen till Fingalkulten och Hynsolges huvudstad. Prästerna har stor makt men tänker mer på vapen, plikt och gamla traditioner än på handel och kontakter med övrika länder.
![Smile :)](./images/smilies/icon_smile.gif)
Re: Hynsolge
Mmm, men är de aktivt negativa till handel eller är det något som inte ingår i deras föreställningsvärld? Iofs gillar jag att de skulle vara negativt inställda, då inbördeskriget i så fall innebär att deras makt både stärks och försvagas. Deras inflytande i landet ökar, men en del av deras världsbild blir allt mer ifrågasatt då krig inte kan vinnas om man är luspank.
En annan sak som kanske bör ha en större påverkan är att Felicien har varit en av Hynsolges få riktiga handelspartners (i ljuset av vad som skrivs i Felicienartikeln) och att bovarerna alltså kontrollerar mycket av den handeln. Detta kan nog bidra till ytterligare konflikter mellan Halvskägg och mer pragmatiska röster i hans närhet.
En annan sak som kanske bör ha en större påverkan är att Felicien har varit en av Hynsolges få riktiga handelspartners (i ljuset av vad som skrivs i Felicienartikeln) och att bovarerna alltså kontrollerar mycket av den handeln. Detta kan nog bidra till ytterligare konflikter mellan Halvskägg och mer pragmatiska röster i hans närhet.
-
- Admin
- Inlägg: 9059
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
Re: Hynsolge
Jag tänkte nog mest att det av tradition inte riktigt ingick i deras föreställningsvärld. Sen kan ju Upproret och dets följder ha fått prästerskapet eller delar av det till att se positiva eller negativa földer med en avtagande handel.
Absolut bör Hynsolges relationer med Felicien ha betydelse för hur omvärlden ser på landet, både innan Upproret och nu mitt under det. Försökte precis locka Fraxinus till att komma med några tankar om hur Zorakin ser på detta.
Absolut bör Hynsolges relationer med Felicien ha betydelse för hur omvärlden ser på landet, både innan Upproret och nu mitt under det. Försökte precis locka Fraxinus till att komma med några tankar om hur Zorakin ser på detta.
Re: Hynsolge
Frågan blir då hur det har kommit sig att den föreställningsvärlden ser ut som den gör. Jag ska försöka fundera lite på det, och även på hur isolationistiskt Hynsolge har varit rent historiskt. Borde inte förlusten av Nidland ha påverkat dom i någon riktning?
Ska bli kul att se vilka kommentarer han kommer med!
Ska bli kul att se vilka kommentarer han kommer med!
Re: Hynsolge
Jag funderade lite mer på det, och förlusten av Lasutyp/Nidland inträffar 469 eO, mitt i den period av hårdnande styre ifrån adeln (ca 430-550 eO), och friköpet av Gråborg kommer mot slutet av samma period.
Att göra förlusten av Nidland till ett nationellt trauma som dessutom skadade den alltmer växande handeln genom att klippa av kommunikationerna med Akrogal skulle kunna förklara en hel del saker på ett snyggt sätt. Det förklarar varför adeln är involverade i handeln (när köpmän, främst Felicier och Berendier, försökte öppna upp handeln igen några decennier senare var det bovarerna de fick förhandla med), varför borgarklassen är så liten, och den isolationism som existerat beror i så fall dels på att handeln skadades allvarligt först av Dvärgarnas marsch, sedan av förlusten av Lasutyp. Och friköpandet av Gråborg 538 eO blir då till ett försök av den stagnerande borgerligheten att skapa sig en fristad.
Det verkar som att Nidland för en gångs skull är lösningen, inte problemet![Twisted Evil :twisted:](./images/smilies/icon_twisted.gif)
Att göra förlusten av Nidland till ett nationellt trauma som dessutom skadade den alltmer växande handeln genom att klippa av kommunikationerna med Akrogal skulle kunna förklara en hel del saker på ett snyggt sätt. Det förklarar varför adeln är involverade i handeln (när köpmän, främst Felicier och Berendier, försökte öppna upp handeln igen några decennier senare var det bovarerna de fick förhandla med), varför borgarklassen är så liten, och den isolationism som existerat beror i så fall dels på att handeln skadades allvarligt först av Dvärgarnas marsch, sedan av förlusten av Lasutyp. Och friköpandet av Gråborg 538 eO blir då till ett försök av den stagnerande borgerligheten att skapa sig en fristad.
Det verkar som att Nidland för en gångs skull är lösningen, inte problemet
![Twisted Evil :twisted:](./images/smilies/icon_twisted.gif)